Tidligere: Carlos avslørte sitt største ønske.
- Jeg vil så gjerne ha barn. - Tom tvang frem saken.
- Har du sex med min kone? - Selvfølgelig ikke.
Rick tilsto.
Jeg har følelser for deg.
Du kan ikke jobbe her lenger.
Og Susans plagede kjærlighetsliv...
- Jeg var på vei til å fri til deg. ...var endelig på bedringens vei.
Nøyaktig ett år var gått siden kvelden Mike Delfino og Susan Mayer
egentlig skulle forlovet seg.
Så da Mike tok Susan med på favorittrestauranten,
visste hun at han skulle stille spørsmålet.
- Hva vil du ha? - Og når han gjorde det...
- Kyllingen. ...ville hun være klar med svaret.
Men etter som kvelden gikk... Øyeblikket Susan hadde ventet på...
Kom aldri.
Og selv om det var mange muligheter...
... ble spørsmålet aldri stilt.
Helt til det begynte å gå opp for Susan at det kanskje...
... aldri ville bli stilt.
Du er stille. Var middagen ok?
Om du mener begivenhetsløs med "ok", så ja.
- Er det noe som plager deg? - Hvilken dag er det i dag?
- Onsdag. - Ja.
Det er også årsdagen for dagen vi skulle forlove oss.
For ett år siden var du på vei for å fri da du ble truffet av bilen.
Er det et år siden? Tiden går virkelig fort.
- Er det alt du har å si? - Hvorfor blir du sint?
- Jeg trodde du skulle fri. - Hvorfor vil jeg minnes årsdagen
- for da en galning fikk meg i koma? - Datoen betyr noe spesielt for oss.
Jeg satt foran den husvogna i 6 timer og trodde du hatet meg.
Et frieri ville skapt en helhet. Et dårlig minne ville blitt vakkert.
- Du har virkelig tenkt på dette. - Ja. For jeg er en omtenksom person.
Og når vi gifter oss, er det noe du må jobbe med.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Forresten... Ser det kjent ut?
Herregud. Jeg kan ikke tro du gjorde det.
Jeg ville, hva sa du...
Gjøre et dårlig minne om til et vakkert.
Gå og sett deg foran husvogna. Lover deg at jeg møter opp denne gangen.
Susan visste Mike skulle til å stille spørsmålet.
Det hun trodde han aldri ville spørre.
Mike...
Og takket være Susan...
- Vil du gifte deg med meg? ...gjorde han det aldri.
Heldigvis var det ikke spørsmålet hun trengte.
Jeg hadde forberedt en tale, men klart... hvorfor ikke?
Det var svaret.
Fra det øyeblikket vi våkner om morgenen...
Hva er klokka?
... til hodet treffer puta om kvelden...
Låste du utgangsdøra?
- Er livene våre fylt med spørsmål. - Husket du å kjøpe mer barberskum?
Enkle som er lette å svare på.
Kan jeg fremdeles gå slik?
Men noen spørsmål er så farlige, at sannheten ikke er en mulighet.
- Er du sint på far? - Nei.
- Hvorfor tror du det? - Du snakker ikke til ham.
Når to personer har kjent hverandre lenge, trenger de ikke alltid snakke.
Tegnet på et godt forhold er å ha det fint i stillhet.
Selv om det at mor ignorerte meg på jobb i går, ikke var fint.
Far så nok ikke at jeg bar inn mel- sekker fordi han ikke kan løfte dem,
så mor hadde ikke tid til å sette seg ned og prate.
Du har ikke villet snakke på fem dager. Noe plager deg tydeligvis.
Ja. Jeg prøver å ha en fin frokost, og du vil krangle.
- Jeg vil bare snakke. - Ikke noe å snakke om.
- Greit. - Bra.
Unnskyld at jeg spurte.
Hei, François. Det er Susan Mayer. Ring meg.
Bryllupet er ikke avlyst lenger. Jeg vil høre om du kan ordne blomstene.
Bare så du vet det. lan er ikke lenger brudgommen. Lang historie. Ring meg.
Tror jeg har gitt beskjed til alle.
Er det greit å ha samme bryllup som jeg planla med lan? Helt ærlig.
Jeg stjal bruden, kan ta floristen òg.
Jeg tenker at det er noen jeg har glemt å si det til.
Kokk, band, florist...
- Gjester? - Herregud!
- Fikk Julie til å avlyse. - Ring dem.
Kan ikke invitere via telefonen.
En må sende ordentlig invitasjon. Vil du folk skal tro jeg er sprø?
Hei, Kurt. Susan Mayer. Jeg trenger nye bryllupsinvitasjoner.
Akkurat like, men bytt navn til Mike Delfino. Lang historie. Ring meg.
For en grimase. Prøver du å få rynker?
Nei. Finner ikke en bra blomsterjente.
Lynette hinter om å bruke Penny, men har sett henne.
- Vi snakker om null karisma. - Jeg har tenkt på en blomsterjente.
Vaskedama har en datter. Hvor er bildet?
Ser det kjent ut?
- Hun ser ut som meg. - Det var det jeg tenkte.
Slik starter bryllupsprosesjonen med deg som liten
og ender med deg som den vakre bruden du er blitt.
Jeg liker at du er så engasjert. De fleste vil bare vite hvor kirken er.
Du er like besatt som meg.
Du er som en sexy brudgom og homofil bestevenn i én.
Kan du klandre meg for å prøve å gjøre alt like perfekt som deg?
- Føler du deg bedre? - Ja.
Det må ha vært dårlige kamskjell i paellaen i går.
Skulle tro halvflasken med tequila ville desinfisert det.
Beklager. Skal bare flytte noen ting over til Susan.
- Flytter dere sammen nå? - Faktisk så skal vi gifte oss.
Du tuller? Gratulerer. Du kaster ikke bort tida.
Vi har kastet bort et år. Jeg vil ikke våkne opp en dag til uten henne.
Her kommer resten av frokosten.
Dere bør være forsiktige.
All denne bryllupsfeberen... dere kan bli smittet.
Akkurat.
- Hva er det? - Visste ikke tanken på oss som gift,
- var en morsom vits. - Kom igjen.
Det er tidlig å snakke om bryllup. Vi har akkurat begynt å date.
Men vi kan bo sammen.
Vi er enten hos deg eller meg uansett.
- Sant, men... - Hvorfor ikke?
Vi er ikke unger lenger, Carlos. Jeg er virkelig glad i deg.
- Er du ikke glad i meg? - Selvfølgelig er jeg det.
Jeg tok over Mikes leie i går.
Fru Sims finner en annen leieboer.
Edie, jeg har signert papirene. Jeg har et ansvar.
Leien betaler for pleiehjemmet hun er på. Du skjønner vel det?
Solrik eng gamlehjem
Mrs Sims?
Edie? Edie Britt?
- Hei. Er du i form til besøk? - Selvfølgelig.
For en hyggelig overraskelse. Jeg har ikke sett deg på mange år.
Og jeg har dårlig samvittighet.
Jeg har alltid likt deg.
Wisteria Lane er ikke den samme uten deg.
Med leddgikten kunne jeg ikke bo alene lenger.
Men det jeg får i leie, dekker mer enn dette.
Det er bra. Men siden Mike Delfino skal gifte seg, blir huset tomt.
Faktisk ikke. En venn av Mike skrev under leie. Veldig hyggelig mann.
Hva var det han het?
- Carlos Solis. - Du store!
- Hva? - Hva sa Mike om Carlos?
Bare at han er en hyggelig, ansvarsfull mann.
- Det er han når han er edru. - Har han alkoholproblemer?
Det jeg hørte...
Hva er det jeg gjør? Jeg bør ikke hengi meg til sladder.
- Edie. - Heroin. Han bruker heroin.
Du store min...
Han virket så hyggelig da jeg møtte ham. Og han har bra jobb.
Jeg vet det. Hva heter det igjen? Funksjonell junkie.
Dette er bekymringsfullt. Kanskje jeg bør tenke meg om.
Nei. Jeg bør lære å holde kjeft.
Her snakker jeg om narkotika og horer.
- Horer? Det sa du ikke noe om. - Og det skal jeg ikke heller.
Helt ærlig, så vil jeg ikke stå på dårlig fot med ham.
Jeg kan ikke ha en som ham i huset. Jeg må rive leien i stykker.
Nei, jeg kan ikke la deg gjøre det! lkke med leddgikten din.
Her, la meg gjøre det!
- Gaby! - Susan!
Julie fortalte om lan. Jeg er så lei for det. Du må være knust.
Hei, Gaby.
Du har plukket opp bitene.
Vi forlovet oss i går. Vi skal gifte oss.
- Herregud! Gratulerer. - Glem Julies avlysning av bryllupet.
- Det er på igjen. - Virkelig? Samme dagen?
Ja. Jeg har lovet folk et bryllup.
Jeg kan ikke. Jeg har planer den dagen.
- Du kan endre planene. - Nei, jeg kan ikke det.
Hva kan være mer viktig for deg enn bryllupet mitt?
- Mitt bryllup. - Hva?
Jeg ser du har fått invitasjonen.
Skal du gifte deg min på bryllupsdag?
Du avlyste. Og Victor liker ikke at borgermesteren er samboer.
Datoene vi prøvde gikk ikke, men da din ble ledig,
visste vi alle mine venner var ledige. Og du også.
Det er ikke noe problem. Vi finner en annen dato.
Tror du jeg ville brukt min bryllupsdag til å se andre gifte seg?
Jeg skal helt klart kaste buketten til deg.
- Om du tror et øyeblikk at... - Greit. Vi må ta noen telefoner.
Akkurat. Jeg må avlyse bryllupet mitt. Igjen!
- Hei, Susan. - Passer det dårlig?
- Jeg er midt oppi noe. - Jeg ville bare si unnskyld
for at jeg ble så uhøflig i går. Da jeg avlyste...
- Susan? Er det min Susan? - François.
Lei for at jeg ikke kunne ordne blomstene dine.
Det øyeblikket du avlyste, så snappet din venn her tak i meg.
- Stjal du floristen min? - Jeg beundrer din smak.
Det er en hyllest.
Buketten og borddekorasjonen er på bordet.
Er det endringer, gi beskjed. Au revoir.
Jeg må gå.
Jeg vil se de blomstene.
Herregud. Det er min borddekorasjon.
Har du enerett på tulipaner i fersken?
Ja. Du kan like gjerne bruke kokken og swingbandet.
- Angående det... - Har du stjålet hele bryllupet mitt?
Det var kort varsel. De er booket lang tid i forveien.
De som var ledige, var de du sa opp.
Jeg brukte mange måneder på å planlegge bryllupet.
Jeg skjønner hva du mener. Og du har helt rett.
Du har vært min bryllupsplanlegger.
Hva er prisen for slikt? 7000 dollar? 8000?
- Gaby. - Greit. 10000. Vil ikke prute.
Jeg vil ikke bli betalt. Jeg vil ha tilbake bryllupet.
Du kan ikke få det. Spør du meg, gjør jeg deg en stor tjeneste.
- Unnskyld. - Du gifter deg for fort.
Nå kan du gi det tid og se om dere funker som par.
Du møtte Victor for 3 måneder siden. Jeg har kjent Mike i 3 år.
På og av. For det meste av.
Hva om dere gifter dere om en måned og du savner lan og Mike komaen?
Jeg kan ikke tro at du sa det.
Jeg kom hit for å gi deg svarkortet mitt.
Her, dette er svaret mitt!
Det er bare en dramatisk handling.
Å nei. Dette er en dramatisk handling!
- Blomstene mine! - Nei, det er mine blomster!
Nyt ditt stjålne bryllup!
Jeg har akkurat signert leien.
Loven sier mor har 72 timer på å skifte mening. Hun har gjort det.
- Hei. Hva er det som foregår? - Jeg er kastet ut.
Det var mrs Sims sønn. Hun ga meg 24 timer til å flytte ut.
Så merkelig.
Han sa mrs Sims ber for min åndelige bedring.
Når gamle nærmer seg slutten, blir de religiøse.
De blir vel det.
- Kan jeg bo hos deg til jeg får noe? - Selvfølgelig.
- Kommer i morgen. - Hvorfor vente?
Jeg har esker i garasjen. Jeg kan hjelpe deg med å pakke nå.
Edie! Har du noe med dette å gjøre?
Et sammentreff. Du ber meg flytte inn, jeg sier nei.
- Jeg kastes ut. - Hvordan våger du?
Jeg tilbyr deg tak over hodet, og du kommer med fornærmelser.
- Vet ikke om jeg vil ha deg hjemme. - Jeg skaffer motellrom.
- Du trenger ikke forhaste deg. - Jeg visste det! Du står bak dette.
Ok. Vil du krangle, greit. Men la oss snakke om den virkelige saken.
Hvorfor vil du ikke binde deg til meg?
- Jeg vil ikke snakke om det. - Du skylder meg en forklaring.
- Hvorfor vil du ikke flytte inn? - Fordi jeg elsker deg ikke.
Edie, beklager. Jeg liker deg virkelig...
Nei, jeg skjønner det. Det er litt leit, fordi...
Jeg er sent ute.
- Du kan ikke være gravid. - Jeg kan ha glemt å ta p-pillen.
Jeg har vært kvalm en uke. Jeg har kjøpt en graviditetstest.
Jeg bør finne ut om jeg bærer ditt kjærlighetsbarn.
Min feil. Ditt "liker"-barn.
- Hva er resultatet? - Det tar et par minutter til.
Jeg tisset akkurat på den. Legg den på en brikke.
Dette er flott. Jeg er 40, single og på tjukken.
Men det positive er at faren ikke liker meg.
Er du gravid, lar jeg deg ikke gå gjennom dette alene.
Blir du med på svangerskapskurs?
Nei, jeg sier at skal hjelpe deg med å oppdra barnet.
Mener du det?
Jeg var der nesten hver dag med Travers.
Hvorfor tror du jeg ville gjøre mindre om det var mitt barn?
Takk. Det er fint å vite.
Gjesterommet ditt ville blitt et flott barnerom.
- Det ville vel det. - Rett ned gangen fra det store.
- Da ville vi hørt ham om han gråt. - Vi?
- Ville du flyttet inn? - Jeg sa jeg ville være her for deg.
Vi kan innrede rommet med pirater.
Jeg har alltid ønsket å gjøre det om jeg fikk en sønn.
Det som ville vært stilig,
var å lage sengen som et skip med seil og mast.
Carlos... den er negativ.
Det var en lettelse.
Ja... vi unngikk en katastrofe.
La oss feire. Ta en drink.
Du er forresten velkommen til å bo her til du finner et sted.
Snilt av deg. Takk.
Kan ikke takke deg nok for at du gjør dette og at du tar deg tid.
Har ikke hatt timer hvor halve paret ikke vet jeg er ekteskapsrådgiver.
Vi sier det til slutt. Jeg vil ikke skremme henne.
Lynette, se hvem som akkurat kom innom.
Scott McKinney. Vi var i Alpha Tau sammen.
- Du vant mesterskapet i øldrikking. - Sa du det?
- Og så kastet du opp i trofeet. - Ikke bare det han har greid.
- Han har en doktorgrad. - Skulle gjerne pratet,
- men jeg må rive ost. - Skatt, jeg gjør det senere.
Jeg vil at dere skal bli kjent med hverandre.
Denne karen her er kompisen min!
Scott giftet seg samme år som oss. Hvordan liker din kone Fairview?
Hele familien er på østkysten, så hun likte ikke at vi flyttet.
- Så det var en konfliktkilde? - Alle har det. Sikkert dere også.
- Nå og da. - Med trykk på nå.
Hva tror du, Scott? Vi har det vanskelig nå.
Sikkert noe dere kommer gjennom.
Kunsten er å holde kommunikasjonen i gang.
Lettere sagt enn gjort.
Denne vanskelige tiden... Hva er den underliggende årsaken?
Jeg vet ikke om jeg vil si det. Ikke til en jeg akkurat har møtt.
Han vil hjelpe. Jeg mener det startet da vår daglige leder Rick sluttet.
Og hva følte du da, Lynette?
Jeg svarer ikke på det. Det er ikke en terapitime.
Men om det var det, hva ville du svart?
- Du har ikke gjort det... - Gjort hva?
Tom, gi opp. Ja, Lynette, jeg er ekteskapsrådgiver.
Og dette kalles bakholdsterapi?
Det var min idé. Jeg prøver å få deg til å snakke om det som foregår.
- Bra. Alle kortene er på bordet. - Klapp igjen.
Jeg har ikke vært fornøyd i det siste og jobber med noen saker.
Jeg må gjøre det selv, Hjelper ikke å snakke.
Ikke med deg og iallfall ikke med dr Ølmester.
Jeg tar betalt for en hel time. Er det noe annet du har på hjertet?
Nå har Gaby gått over streken. Jeg blir ikke med i bryllupet.
Julie syns jeg overreagerer. Dere syns ikke det?
- Jo, litt... - Absolutt ikke.
- Hun spurte. - Selv om Gaby tar feil her...
Og hun tar helt forferdelig feil...
Vil du boikotte bryllupet?
Hun sa jeg ville få Mike til å ønske han var i koma.
Jeg tror hennes poeng, og skulle ønske hun sa det mer taktfullt,
er at ekteskapet er uforutsigbart.
Ikke forsvar drittungen. Hun stjeler Susans bryllup og vil forbli venner.
Hun skiller seg fra Carlos, og ingen andre får ham.
Har aldri kjent noen som er så uærlig og manipulerende.
- Hører Carlos ble kastet ut. - Det kom som et sjokk.
Hold fast på ditt og ikke våg deg i det bryllupet.
Det kan ødelegge vennskapet. Er du villig til å ta den sjansen?
- Nei, jeg er nok ikke det. - Pyse.
Gi henne iallfall en tankeløs drittgave.
- Som en blender. - Jeg kjøpte blender til deg til jul.
Og jeg bruker den hver dag. Må stikke.
Jeg er så lei for det. Du hater meg vel ikke?
Nei. Var på vei for å beklage.
- Jeg har endret blomstene. - Du trenger ikke det.
De ferskenfargede tulipanene er dine.
- Og det er disse også. - Takk. Jeg skulle gi deg denne.
Vi har sjokolade og vin. Hos deg eller meg?
Jeg er glad vi gjør dette. Jeg hater at vi krangler.
Jeg er lei for det jeg sa om Mike.
- Dere vil bli sinnssykt lykkelige. - Det tror jeg også.
Men så husket jeg at det trodde jeg om meg og Carl.
Mike er ikke Carl.
Da jeg giftet meg med ham, var ikke Carl Carl.
Det var derfor jeg ble så sint.
99% av meg er sikker på at vi blir veldig lykkelige,
men det du sa, vekket til live den ekle ene prosenten.
Jeg er den som bør være nervøs. Jeg møtte Victor for 3 måneder siden.
Jeg er vill etter ham, men tanken på å avgi løftene igjen, er skremmende.
Lynette har rett. Ekteskapet er som disse sjokoladene.
En vet ikke hva en får, før en er midt i.
Det er en av de harde, gelefylte. Tror du det er et tegn?
Det vil gå bra med deg. Vi hjelper hverandre gjennom dette.
Akkurat.
Det er skummelt å gifte seg, men vi gjør det i det minste sammen.
Herregud! Det bør vi gjøre!
- Hva? - Gifte oss sammen.
Du og jeg?
Jeg er veldig smigret, og du er veldig attraktiv, men...
Nei, dumming. Jeg mener et dobbeltbryllup.
- Det vil jeg gjerne! - Da er ikke du sint for datoen.
- Og jeg ville ikke føle meg skyldig. - Og vi blir bruder sammen.
La oss feire! Mer sjokolade.
Og var jeg lesbisk, ville jeg helt klart hatt deg.
Godt å vite.
Det er et faktum at bruder
som blir enige om dobbeltbryllup sent om kvelden,
ofte angrer seg når dagen gryr.
Denne meningsendringen stemte iallfall for Susan Mayer.
Og enda mer for Gabrielle Solis.
- God morgen. - Hei, skatt.
Håper jeg ikke vekte deg i går. Jeg var hos Susan til midnatt.
- Er det noe i veien? - Nei, ikke akkurat.
Bare en liten endring for bryllupet.
Hva slags endring?
Du skjønner...
Susan var veldig lei seg...
Har aldri sett Gaby så skyldbetynget...
Hun gråt nesten på grunn av bryllupsdatoen.
Og hun sa: Vær så snill. La meg gjøre det godt igjen.
Etter en time med dette, hørte jeg meg selv si:
- Hva med et dobbeltbryllup? - Ville bite av meg tungen.
- Hun gleder seg slik. - Hoppet opp og ned. Klemte meg.
- Hva kan jeg si? - Så vi sitter i klisteret.
- Hva syns du? - Alt som gjør deg lykkelig,
er greit for meg. Gjør det deg lykkelig?
Nei. Jeg er ferdig. Jeg kommer meg ikke ut uten å såre henne.
Kanskje dette vil hjelpe. Jeg forbyr det.
- Gjør du? - Si brudgommen din er gammeldags.
Vil ikke se andre ved alteret enn sin brud.
Blir hun sint, får hun ta det med meg.
Så det er dette ekteskapet handler om? Ha noen å gjemme seg bak.
- Hva syns du? - Du må endre det.
Vet jeg ikke burde sagt det, men kan ikke trekke det.
Du må. Aner du hva dagen betyr for meg?
Ja. Jeg vet du har jobbet hardt for å gjøre bryllupet perfekt.
Tror du jeg vil dele det med din venn og eksfange-forloveden?
- Er det problemet? - Jeg er borgermester.
- Pressen vil være der. - I bryllupet?
- Vi er offentlige personer. - Så all planleggingen
- har vært på grunn av imaget ditt? - Dette blir mitt livs stolteste dag.
- Jeg deler ikke rampelyset med noen. - Hva med bruden?
Hvert eneste øye vil være på deg. Alle kvinner vil ønske de var deg.
Alle mennene vil ønske de hadde deg. Det blir flott.
Si du er lei for det. Jeg kan betale bryllupet deres.
Men de får ikke dele mitt.
Her er en toroms med utsikt over golfbanen.
Den går fort. Jeg ringer på den i morgen tidlig.
Eller... jeg vet dette er det siste du venter å høre fra meg.
Hva om du blir her hos meg og vi prøver å få en baby?
- Mener du det? - Jeg så deg da testen var negativ.
Innrøm det. Du var skuffet.
- Ja, kanskje litt. - Vel... det var jeg også.
- Var du det? - Ja, jeg var det.
Ved å ha Travers her, skjønte jeg at jeg liker å være mor.
Og du var så flink med ham. Tenk på det.
Vi kan ha det hele tiden.
Edie, ingen vil ha barn mer enn meg. Det er bare...
Vi er ikke hodestups forelsket. Vi liker hverandre, ikke sant?
Det er mer enn mange foreldre har.
Det er et veldig stort skritt. Carlos, se rundt deg.
Alle tar store skritt. Gaby og Victor. Susan og Mike.
Dette kan være vårt skritt.
Og vi trenger begge å elske noen.
Ingen sa det trengte å være hverandre.
Bare tenk på det.
La oss gjøre det.
- Vil du virkelig det? - Ja.
Jeg er lei av å vente på at livet mitt skal begynne.
Tenk deg, med dine gener og mine, blir det barnet nydelig.
Jeg skal pusse tennene, spyle ned p-pillene og så begynner vi!
- Hei! - Hei!
- Hvordan går det med deg? - Bra.
Vi må snakke sammen. Jeg snakket med Mike og...
Han er ikke for det med dobbeltbryllup.
- Sa Mike nei? - Ja. Han vil dagen skal være om oss,
så vi venter til høsten. Beklager.
Nei, det er greit. Victor likte det heller ikke.
Bra! lkke at de sa nei, for jeg ville det gjerne.
- Jeg også. Det ville vært moro. - Ja...
- Jeg må gå. Skal møte François. - Vi ses.
Forresten. Du vet den ene prosenten med tvil jeg snakket om... helt borte.
Alle mine spørsmål om Mike er besvart.
- Det må føles veldig bra. - Ja.
- Dette føles virkelig bra. - Jeg er enig.
- Vennene våre vil le av oss. - Det gjør de nok.
Men hvem bryr seg? Det vil bli flott.
Jeg er så glad for at vi skal bo sammen. Det blir moro.
Jeg kommer straks.
Ok. La oss lage barn.
- Jeg snakket med rygglegen i dag. - Hva sa han?
Han sa at om jeg utviser nok forsiktighet, kan jeg ha sex igjen.
Og hva har det med meg å gjøre?
Du vil ikke snakke med meg,
så jeg tenkte at det er det ene vi kan gjøre sammen uten å snakke.
Husker du da jeg fødte tvillingene og skrek fordi Porter tok med livmoren?
Jeg hadde mer lyst på sex da enn jeg har nå.
Lynette, jeg er din mann. Jeg må finne en måte å nå inn til deg.
Enten kan vi ha sex eller vi kan snakke.
Ditt valg.
- Greit. La oss ha sex. - Hva?
- Få av denne. - Vil du heller ha sex enn snakke?
- Ja! - Det gjør vondt.
- Jeg sa sex, ikke elske. - Vil du være røff? Jeg kan det.
- Kutt ut! - Jeg skal være forsiktig lenger ned.
Ok.
Du er sint på meg. Kan du si én ting jeg har gjort for å fortjene det?
- Du hadde lunsj med Rick. - Ja. Jeg så overvåkingsvideoen.
Skulle jeg late som om ikke noe foregikk?
- Han rørte meg ikke. - Jeg ville ikke vente på det!
- Glad jeg fikk ham til å slutte! - Jeg ga ham sparken!
Han sa han hadde følelser for meg fordi du presset ham.
Nå er han borte. Det er din feil!
Ryggen min!
Lynette?
Skatt?
Det tar bare noen minutter til, mrs Scavo. Legen ser på CT-en din.
- Latterlig. Jeg slo hodet mitt. - Du var svimmel og kastet opp.
- En kan ikke være for forsiktig. - Jeg føler meg bra nå.
Da Rick sa han hadde følelser for deg, hva sa du?
Jeg sa det var helt upassende, og så ga jeg ham sparken.
Har du følelser for ham, Lynette?
- Har du følelser for Rick? - Jeg ville aldri vært utro mot deg.
Det var ikke det jeg spurte om.
Falt du for ham?
Herregud...
Ikke noe skjedde. Han er borte og det er over.
Ikke si det er over. Vi har kranglet om det hele uka.
Du savner ham, gjør du ikke?
- Ikke gjør dette. - Fanken.
Ikke nå. Jeg kan ikke.
- Mrs Scavo? - Det er meg. Jeg kommer tilbake.
Jeg vil gjerne at dere begge blir med inn til dette.
- Er det en hjernerystelse? - Nei, bare et blåmerke.
Bra.
Men jeg la merke til noe på CT-en som bekymrer meg.
Du har noen hovne lymfeknuter i halsen. Jeg vil sende deg til biopsi.
- Hvorfor det? - Har appetitten din endret seg?
- Tretthet, feber? - Stopp. Bare stopp.
- Hva er det du tror jeg har? - Ikke få panikk.
- Dette kan være mange ting. - Er en av dem kreft?
Det kan være lymfom. Vi håper biopsien utelukker det.
Om en ser på CT-en.
En kan se dette hvite området her skiller seg ut.
Det kalles submandibulære lymfeknuter.
Lymfom varierer etter som hvilke celler som deler seg
og hvordan kreften viser seg. To typer.
Hodgkins og non-Hodgkins lymfom.
Fra det øyeblikket vi våkner om morgenen
til vårt hode treffer puta om kvelden,
er våre liv fylt med spørsmål.
Er det morgen?
De fleste er lette å svare på og snart glemt.
Ikke ennå, skatt. Bare legg deg og sov igjen.
Men noen spørsmål er mye verre å spørre
fordi vi er så redde for svaret.
Vil jeg være her og se mine barn vokse opp?
Gjørjeg en feil ved å gifte meg med denne mannen?
Kan han noen gang virkelig elske meg?
Og hva skjer når vi spør oss det vanskelige spørsmålet
og får svaret vi har håpet på?
Vel, det er da lykken begynner.